Yleisimmät lääketieteellisessä kuvantamisessa käytettävät kuvanlaatua kuvaavat muuttujat.
MTF
MTF (Modulation Transfer Function) eli siirtofunkito kuvaa kuinka hyvin kuvattavan kohteen kontrasti ja terävyys siirtyvät kuvaksi käytettävän tekniikan kohdalla. Siten MTF kuvaa digitaalisessa kuvassa kontrastin ja avaruudellisen erotuskyvyn suhdetta.
DGE
DQE (Detective Quantum Efficiency) eli detektorin kvanttiefektiivisyys kuvaa sitä, kuinka tehokkaasti detektori käyttää säteilyä hyväkseen muodostaessaan digitaalisen kuvan. DQE mittaa kohinan ja kontrastin yhteisvaikutusta ja se muodostuu järjestelmän MTF:stä (signaalin prosessointikyky) ja järjestelmän NPS:stä (Noise Power Spectrum,järjestelmän kohinanprosessointikyky).
SNR
SNR (Signal-to-Noise Ratio) eli signaali kohina-suhde kuvaa kontrastin ja kohinan suhdetta kuvassa. Kohinaa syntyy aina kuvatessa ja sitä voidaan poistaa ainoastaan lisäämällä säteilyannosta. Liiallinen säteily on ihmisen terveydelle haitallista joten on mietittävä mikä on hyväksyttävä kohinan määrä kuvassa, jotta potilaan terveyttä ei vaaranneta.
CNR
CNR (Contrast-to-Noise Ratio) eli kontrastisuhde kuvastaa samaa asiaa kuin signaali kohina-suhde, mutta kertoo absoluuttisen arvon sijaan kuvassa olevan kohinan suhteellista määrää.
Elektroninen kohina ja kvanttikohina
Elektroninen kohina on laitteiston itsensä aiheuttamaa kohinaa. Kohinaa esiintyy jokaisessa sähköpiirissä ja se syntyy laitteen sisällä tapahtuvan lämpöliikkeen aiheuttamista satunnaisista sähkövirroista. Elektronista kohinaa aiheuttaa myös kuvantamislaitteen ympärillä olevat koneet ja muut mittalaitteet.
Kvanttikohina johtuu levottomasti käyttäytyvistä fotoneista. Fotonit jakautuvat satunnaisesti kohdealueelle ja osaan detektorin pikseleistä osuu enemmän fotoneita kuin tosiin ja näin syntyy kohinaa. Kvantiikohina on verrataviissa säteilyannokseen, mitä pienempi säteilyannos, sitä suurempi kvanttikohina. Koska ihminen ei kestä kovin suuria säteilymääriä, on tietty kvanttikohina hyväksyttävä.
Signaali-kohinasuhteen parantaminen
Pikselikoon vaikutus kuvan laatuun
Kuinka monta eri harmaasävytasoa on tyypillisesti käytössä eri kuvantamismenetelmissä.
- Ultraääni = 8-10 bittiä, eli 256-1024 tasoa
- Röntgen (filmi) = 10–12 bittiä, eli 1024-4096 tasoa
- CT = 12 bittiä, eli 4096 tasoa
- Röntgen (digitaalinen) = 10–14 bittiä, eli 1024 – 16384 tasoa
- MRI = 12–16 bittiä, eli 4096-65536 tasoa
Lähde: Kurssi Lääketieteellinen kuvantaminen TE00AD24-3004 oppimistehtävä ja materiaali.