...
Tämän hetken käytetyin diagnostinen väline eläinlääketieteessä on radiografia eli röntgenkuvaus. Kuvantamistavat eivät juurikaan poikkea siitä mihin on totuttu tavanomaisessa lääketieteessä ihmisen kanssa toimiessa. Röntgenkuvauksen lisäksi muita tutkintamenetelmiä ovat magneettikuvaus, ultraääni sekä sekä tietokonetomografia (TT-kuvaus). Lisäksi perinteisten kuvantamistapojen rinnalle on otettu käyttöön lämpökamerakuvantaminen, mutta tämä tapa on vielä vahvasti kehitysasteella.
...
Joillain eläinlääkäriasemilla on käytössään myös hammasröntgenlaitteisto, koska kuvaamalla pelkästään eläimen kallo, kuvista ei saada riittävän tarkkoja näyttämään yksittäistä hammasta. Toimenpide tehdään aina kevyessä anestesiassa.
röntgenröntgenlaite. Digitaalinen
Koska selkäydintä ei pystytä näkemään tavallisissa röntgenkuvissa, on kehitetty erilaisia varjoainemenetelmiä, joilla saadaan näkyviin selkäydin, epiduraalitila ja nikamavälilevy Toimenpiteen aikana potilas on narkoosissa, neula asetetaan yleensä selkäydinkanavaan ja varjoaine injektoidaan. Tämän jälkeen otetaan röntgenkuvat ja arvioidaan ne. Varjoainekuvauksista selkäytimen varjoainekuvaus eli eli myelografia on yleisimmin käytetty.
Magneettikuvaus
...
Magneettitutkimuksissa käytettävä varjoainemenetelmä eroaa röntgenkuvauksessa tai TT-kuvauksessa käytettävästä. Useimmin käytetty varjoaine on gadolinium, mikä on paramagneettinen aine. Varjoaine jää vaurioituneelle alueelle voimistaen kudoksen signaalia kuvassa. Tämä saa vaurioituneet alueet näyttämään valkoisilta ja mahdollistaa kasvaimien, infektioiden, traumojen ja verenkiertohäiriöiden tutkimisen.
Ultraääni
Ultraäänellä on useita eri käyttökohteita. Yleisin kohde on tiineyden tarkistus. Voidaan myös arvioida sikiöiden lukumäärää. Lisäksi ultraäänilaitteella tutkitaan mm. maksan, munuaisten, haiman, kohdun, virtsateiden ja –rakon toimintaa sekä lihasten ja jänteiden vammoja, jopa silmän ultraäänitutkimus on mahdollista.
Ultraääniohjauksen avulla otetaan myös ohutneulanäytteitä ja koepaloja.
Hevosten kohdalla ultraääntä käytetään tutkittaessa jänteitä, pehmytosia, vatsa- ja rintaonteloa.
Ultraäänitutkimus saadaan reaaliaikaisesti esille monitorista ja se pystytään tallentamaan.
Ultraäänitutkimus.
Tavallisen kuvantamisen ohessa voidaan tutkia myös veren virtausta (doppler-ilmiö). Sydämen rakennetta ja toimintaa pystytään tutkimaan sydänultraäänitutkimuksen lisäksi virtaus- ja värivirtausdopplertutkimuksilla. Verivirtauksien muotoa ja suuntaa arvioimalla saadaan hyvä kuva sydämen toiminnasta. Jos ajatellaan rotuja, jotka ovat alttiita sydänsairauksille (synnynnäiset läppäviat), verivirtaustutkimuksilla voidaan arvioida eläimen käyttöä jalostukseen.
Sydäntutkimuspotilaita ei yleensä rauhoiteta, vaan tutkimus tehdään joko seisten tai kyljellään maaten ja ajellaan karvat tutkittavalta alueelta.
Helsingin yliopistollisessa eläinsairaalassa tehdään ainoana Suomessa varjoainetehosteisia ultraäänitutkimuksia. Sillä saadaan tutkittua elinten toimintaa tarkemmin ja saadaan tietoa erilaisten kasvainten verenkierrosta.
Tietokonetomografia
Tietokonetomografia on vielä hyvin uusi ala suomalaisessa eläinlääketieteessä. 2011 hankittiin ensimmäinen TT-laite Suomeen. TT-kuvaus toimii myöskin röntgensäteillä, mutta on huomattavasti monipuolisempi verrattuna tavalliseen röntgeniin. TT-laitteella saadaan nopeasti satoja poikkileikkauskuvia ja niitä yhdistelemällä muodostetaan 3D-malli, jota pystytään liikuttelemaan joka suuntaan tietokoneen ruudulla. Lopullinen kuva on erittäin tarkka, pienetkin kudosmuutokset saadaan esille. Varjoainetta apuna käyttäen kuviin saadaan parempi kontrasti ja näin yksityiskohdatkin näkyvät paremmin
Yleisimmät kuvauskohteet ovat:
kallo
kaula
vatsa- ja rintaontelo
tukiranka
raajat
Monet tutkimuksista tehdään varjoainetta käyttäen. Tutkimuksen ajaksi potilas rauhoitetaan tai joissain tapauksissa nukutetaan, koska potilaan pitää olla täysin liikkumatta.
Lämpökamerakuvaus
Lämpökamerakuvantamisessa lämpökameralla havaitaan ja muodostetaan kuva käyttäen kohteen omaa lämpösäteilyä. Lämpökamera tunnistaa ihmiselle näkymättömän lämpösäteilyn (infrapunasäteily) ja muodostaa siitä kuvan. Kuvia voi tutkia kamerasta tai erikseen aiheeseen kehitetyillä tietokoneohjelmilla. Jos verrataan yllä mainittuihin muihin kuvantamismenetelmiin, lämpökamerakuvantaminen onnistuu koskematta potilaasen lainkaan. Lämpökameralla havaitaan fysiologiset muutokset ennen kuin muutos on ehtinyt muuttaa elimistön rakennetta.
Lämpökamerakuvantamista on tutkittu ja käytetty enemmänkin humaanilääketieteessä ja hevosten hoidossa, mutta käyttö ja tutkimukset pieneläimillä ovat jääneet toistaiseksi vähemmälle.
Hinnat
Yliopistollisen eläinsairaalan sivuilta löytyy myös tutkimuksille viitteellisiä hintoja:
röntgen alk. 87 €
magneetti alk. 450 €
tietokonetomografia alk. 700 € (Univet)
Lähteet
Yliopistollinen eläinsairaala. (Luettu 23.10.2014). http://www.vetmed.helsinki.fi/elainsairaala/pienelainsairaala/tukipalvelut/index.html
Säteilysuojeluopas hevoskuvauksiin, opinnäytetyö 2011, Jouni Norman, Petra Ollila. (Luettu 26.10.2014).
Helsingin yliopisto, Mari Vainionpää 2014. (Luettu 26.10.2014). https://helda.helsinki.fi/handle/10138/45311
Eläinsairaala Aisti. (Luettu 23.10.2014). http://www.aisti.info/fin/neurologia.html
Univet-eläinlääkäriasema. (Luettu 23.10.2014). http://www.univet.fi/palvelumme.html