...
Diatermian tuntemus on hoitajalle välttämätöntä työskenneltäessä leikkaussalissa ja leikkausosastolla mutta tarpeen myös teho-osastolla tai päivystyksessä, jossa äkillinen haavan vaativa toimenpide voi tulla kysymykseen.
Miten Diatermia Diatermialaite toimii?
Diatermiassa sähkövirran kudoksessa aiheuttamaa lämpenemistä käytetään leikkaamiseen ja polttamiseen. Diatermia on korvannut perinteisen kirurgisen veitsen subkutaanisessa työskentelyssä. Sitä käytetään yhtäältä leikkaukseen ja toisaalta koagulointiin. Diatermian suuri etu onkin leikkauskohdan vuotamattomuus.
Diatermian osat ovat keskusyksikkö/generaattori, instrumentti ja potilaaseen tuleva neutraalielektrodi, kun kyseessä on monopolaarinen diatermia. Suuritaajuuksista sähköä syötetään potilaaseen joko instrumentin ja elektrodin välityksellä tai kahden aktiivielektrodin välityksellä (bipolaarinen diatermia). Poltto- tai leikkausvaikutus syntyy, kun suuri teho kulkee pienen pinta-alan läpi. Tehoa säädellään keskusyksikössä sijaitsevista painikkeista. Säätelyn toteuttaa yleensä passarina toimiva sairaanhoitaja. Suurin sallittu teho on 400 W, mutta alle 100 W:n teho riittää useimmiten leikkauksissa.
Neutraalielektrodilla tarkoitetaan suurikokoista iholle tulevaa lätkää, jonka pinnalla virran tiheys on niin pieni että se ei aiheuta lämpenemistä. Lätkä voi olla kumista tai metallista valmistettu; kerta- tai kestokäyttöinen. Kestokäyttöisistä tyypillinen on patjaelektrodi eli potilaan alle tuleva matto. Neutraalielektrodin koko ja muoto on tärkeä, koska nämä vaikuttavat virran tehoon ja jakautumiseen. Se tulisi sijoittaa suhteellisen lähelle leikkausaluetta mutta mielellään vastakkaiselle puolelle, lihaksikkaaseen paikkaan (ei rasvakerroksen päälle). Elektrodin pitkulainen sivu kohdistetaan leikattavaan alueeseen päin. Virran kulkeutumista kehonsisäisten metalli-implanttien kuten tahdistimen läpi on vältettävä! Neutraalielektrodia käytetään vain monopolaarisessa tekniikassa. Ongelma on, että koska virta kulkee potilaan läpi laajalta alueelta, se voi aiheuttaa palovammoja tai häiriöitä muihin laitteisiin. Bipolaarielektrodit puolestaan sijaitsevat yleensä pinsetin päissä. Potilaaseen kulkee virtaa vain niiden välisellä alueella. Lähteiden mukaan bipolaaritekniikka soveltuu vain koagulointiin.
Nykyisissä monopolaarisissa instrumenteissa on erikseen kytkimet koagulointia ja leikkausta varten. Sekä leikkaus että koagulointi voidaan tehdä valokaaren avulla niin, että itse instrumentti ei kosketa kudosta. Tällöin toimintojen ero saadaan aikaan jännitteen muodolla: leikkauksessa se on tasaista ja korkeaa, koaguloinnissa pulsoivaa. Usein koagulointi toteutetaan hoitajan ja kirurgin yhteistyönä. Silloin monopolaarisen diatermian käyttötapa on, että kirurgi käyttää toista instrumenttia, vaikka atulaa, jota hoitaja koskettaa aktiivielektrodilla. Tällöin ainoastaan kumikäsine estää virtaa kulkeutumasta kirurgiin. Pinseteissä voi lähteiden mukaan olla jopa 7000 V:n jännite. Pinsettien tulisikin olla erityisvalmisteisia, eristettyjä. Muuten virta voi rikkoa kirurgin käsineet ja aiheuttaa sähköiskun.
Lähteitä
Honkanen, Jukka 2006. Kirurginen diatermialaite. Verkkodokumentti. http://www.kolumbus.fi/jukka.u.honkanen/tdata/kirdiate.pdf
...